EN ENÄÄ HUUDA SAADAKSENl JÄÄTELÖÄ
Ja palakaamme kivuliaassa ja pahanhajuisessa tulessa-
-ikuisesti. A... men...
...noniittapappi vierailee ja pitää saarnan ensi sunnuntaina.
Lähtekää rauhassa. A...
-Älä pakota tulemaan sinne. -... men.
Varokaa, päästäkää ulos. Tuo mies ei ikinä lopeta.
Sudennälkä.
Äiti, alkaisimmeko katolilaisiksi niin saisimme viinaa ja vohveleita?
Ei. Kukaan ei ala katolilaiseksi. Kolme lasta riittää, kiitos vaan.
Koeta kestää, poika. Menemme perinteiselle sunnuntaibrunssille.
-Idiootti. -Hän tarkoitti sinua, Marge.
Brunssi on katettu.
Minulla on hieman syyllinen olo, kun emme koskaan osta mitään.
Miksi? Noudatamme sääntöjä.
Kaikki hammastikun päässä on ilmaista.
Hei.
TERVEYSRUOAT
Nämä ovat minun makuuni. Soijakorvikkeita, tekojuustoja...
-... paahdettuja ruoanjätteitä. -Se tulee liman kanssa.
Gavin-kulta, auta äitiä valitsemaan murot.
-Kävisivätkö nämä Alfalfat? -Pahoja. Vihaan tätä kauppaa.
-Mutta kultaseni, äiti... -Vihaan sinuakin.
Haluan asua jonkun isäni luona.
Ja tämäkö oli siis toffeeta?
Kyllä, kuten viime viikollakin.
Jos alat viisastelemaan, voin hoitaa asiani muuallakin.
Jerry Garcia? Hunaja Bono? Desmond TuttiFrutti?
Lisa, auta isää löytämään jotain normaaleja makuja.
-Karkki Warhol? Xavier Nougat? -Ei. Ei mitään kuolleista tehtyä.
Löytyykö takaa mitään?
Vauhtia, käsiin tulee kylmä.
Herranen aika. Homer, vedä hänet pois sieltä.
Sorbetti Hoover?
Viedään sinut kotiin lämpiämään.
18 dollaria kilo, kaveri.
18 dollaria kerrottuna vaikka 2,5 kilolla, hetkinen.
Montako kiloa on litrassa? Voi, ei minulla ole varaa.
Ellei sitten.
Olen talousnero.
Ostan 8 dollarin hummerin, lihotan sen kymmenkertaiseksi ja syön voitot.
-Hummeri elää suolavedessä. -Olen ajatellut kaikkea.
-Isä, kalat! -Hieman hienosäätöä, poika.
Täydellistä.
Ei kuulosta hyvältä. Haetaan sinulle vilustumislääkettä.
Ei hätää. Otin kaupasta mukaan.
Voi Homie, teit aamiaista.
Mikään ei ole liian hyvää ainokaiselleni.
Syö, syö. Olet vain luuta ja nahkaa.
-Miten voit, kulta? -Paljon paremmin.
Olet ihan kuuma. llmoitan koululle, että jäät tänään kotiin.
-Se ei käy päinsä. -Lisa.
-Äiti, odota. Tehdään sopimus. -Sinulla ei ole mitään kaupattavaa.
Meri on täynnä hurjia otuksia.
Mutta mikään ei hyökkää saaliin kimppuun kuin meriruohohai.
Taistelu on pian ohi.
Et saisi katsoa opetuskanavaa.
-Sinun pitäisi levätä. -Mutta opin tuskin mitään.
Etkö voisi pelata vaikka jotain Bartin videopeleistä?
Hugh Downsin mukaan ne ovat viimeisin villitys.
DINGOJUOKSU
Hölmö dingo, sinun on löydettävä ja tuhottava seitsemän kristallipoikasta-
-tai vietät ikuisuuden didgeridoon vankina.
Kylläpä pelottaa.
No niin, ehkä pitää mennä tuosta typerästä ovesta.
Mitähän tuolla hehkuvassa korissa on.
Mitä? Nunchukeja? Eivät ne ole Australiasta.
Kiva, nyt kuolin. Hyvä. Kyllästyin jo tähän typerään peliin.
Jes, olen vain neljän voimasauvan päässä painovoimattomuudesta.
Toivottavasti en törmää siihen outoon peikkoon.
-Hei, Lisa. -Ei, tauko, tauko.
Toin läksysi. Meidän pitää lukea tämä.
Kaislikossa suhisee?
Se kertoo sammakosta, mäyrästä ja myyrästä.
Piirsin omaani.
-Onko tämä kotini? -Ei, asut toisessa talossa.
Minä hallitsen täällä.
Sepä nähdään, kamu.
Yhdessä painamme 135 kiloa.
Ajokorttini mukaan minä painan 63 kiloa.
Eli sinä painat 72 kiloa. Hienosti menee.
-Ei, ei, kyllä, juuri noin. Pure, pure. -Lisa?
Näytät jo paljon paremmalta, kulta. Oletko valmis palaamaan kouluun?
Enpä tiedä.
-Voisin toki ottaa riskin, mutta... -Ei, ei. Pysy siellä vaan.
Vau, et edes kokeillut otsaa.
-Miten saan tuollaisen luottamuksen? -Olemalla aina rehellinen.
Ei ole sen arvoista.
KOLME PÄIVÄÄ MYÖHEMMIN
Vielä yksi päivä, äiti. Pöpöt ovat iskemässä takaisin.
Otan perunaröstiä, kahvia ja pannukakkuja.
Voisitko lämmittää siirapin?
Mutta saatan tartuttaa muita.
Otetaan se riski. Näkemiin.
Tervetuloa takaisin, Lisa. Olet varmaan saanut kotitehtävät?
Kaislikossa suhisee? Ralph toi sen.
Sitten et tarvitse vapautusta kokeesta.
-Kokeesta? -Peli on ohi, kamu.
Okei, hyvä, osaat kyllä keplotella itsesi läpi yhdestä kokeesta.
Hra Toadilla on punainen tyhjä. Okei, jätän tuon välistä.
Hra tyhjä tarvitsee tyhjä tyhjä hänen tyhjä.
On tosi tyhjä olo.
-Ja luokan huonoin arvosana. -Hän sanoo nimeni.
Lisa Simpson. Nolla.
Lisa, Harvardin johtaja haluaisi jutella.
Pahempi juttu tuo nolla. Harvardin ovet sulkeutuvat sinulta sen ansiosta.
Mutta lähetän tietosi Browniin.
Siinä on hieno koulu. Sinähän kävit Brownin, Otto?
Joo, olin saada virankin sieltä.
-Ei, ei Brown, Brown, Brown. -Lisa, hoet koko ajan Brownia.
-Oletko kunnossa? -No, itse asiassa vähän heikottaa.
Älä välitä kokeesta. Käy juomassa vähän vettä.
Tule sitten tekemään koe loppuun.
Tarvitsen ihmeen. Pyydän, olet sen velkaa.
-Mitä sisko? -Eikö sinun pitäisi olla tunnilla?
Niin olenkin. Tein tuon käsitöissä. Se on enimmäkseen lateksia.
-Mitä sinä täällä teet? -Meillä on koe, enkä lukenut kirjaa.
En saa pistettäkään, Bart. Mitä oikein teen?
Minä ottaisin tuloksen tyynesti vastaan.
Mutta se ei sovi kaikille. On toinenkin mahdollisuus.
-En voi mennä tuonne. -Rauhoitu.
Näit jo kaiken, kun isä boikotoi housuja.
Hetkinen, kutsun sisään. Piip.
-Opettaja ja oppiaine? -Neiti Hoover, Kaislikossa suhisee.
Tässä.
Herranen aika. Tässä on oikeat vastaukset. En halua huijata.
Hei, nämä ovat oppimisvälineitä. Niitä voi käyttää apuna.
En ota vastuuta, jos joku väärä- uskoinen käyttää niitä huijaamiseen.
-Anna olla. Otan mieluummin nollan. -Hyvä tyttö.
Minäkin sain kerran nollan. Silti elämässä kävi näin hyvin.
Onpa paha tukos. Onko sinulla vielä kaverikin?
-Pidä vaihtorahat. -Tänne nyt, liukkaat vintiöt.
Hyviä uutisia, herkullinen ystäväni. Pääset elämään vapaammin.
Ota siitä, poikaseni. Kasvat pitkäksi ja isoksi.
Hei, sinä senkin...
Katso nyt, kun se suojautuu. Ihan samoin kuin poika.
En osaa olla vihainen pienelle viattomalle nisäkkäälle.
Tuo kostetaan, pikku lurjus. Siitäs sait, Nipistelijä.
Tarkistin kokeen lounastauolla, ja useimmilla se meni oikein hyvin.
-Sain hyvän. -Ei Ralph, se on hylätty.
Taisin läikyttää siihen rommia.
Hienoa, Lisa. Sait oikein myös kaikki lisätehtävät.
Jopa sen, joka jäi pois kokeesta kopiointivaiheessa.
Taisin olla hyvässä vedossa.
Älä ole niin vaatimaton, Lisa. Ansaitsit kiitettävän plus plus plus.
-Tuossa näkyy olevan 4 plussaa. -Ei, se on likööriä.
Paksun ja mehukkaan näköinen.
Se keittyy tuossa kivasti.
Tämä oli nyt tässä, kamu. Tämä on suuri päiväsi.
Vesi kiehuu jo, heitä se äkkiä sisään. No niin, heitä jo.
-Hyvä on. -Vauhtia, tänne näin, kattilaan.
Mutta Marge, katso nyt tätä.
-Näyttää tavalliselta... Samperi... -Tunsitko sen? Se pitää sinusta.
Ja pääruoaksi höyrytettyä kaalia.
Anteeksi kun kysyn, mutta missä hummeri viipyy?
Emme syö herra Nipistelijää. Hän on nyt osa perhettämme.
Tein sinulle risottoa.
-Isä. -Et ole tosissasi.
Mitä sinä valitat? Et edes syö hummeria.
En, mutta pidän tuoksusta.
No, hummeria tai ei, tämä on juhla-ateria.
Lisa rikkoi oman ennätyksensä kahdella plussalla.
Mistä sait tuon, äiti?
Se vaan löytyi, kun pengoin tavaroita.
ÖIjysin samalla päiväkirjasi saranat.
Etkö olekin ylpeä isosiskostasi?
En kestä sitä, että kaikki ovat ylpeitä minusta.
Isin tyttö.
Piristy. Sait hyvän arvosanan lukematta kirjaa. Kaikki voittivat.
Etkö näe eroa petoksen ja rehellisen työn välillä?
No ehkä, jos... En.
En, pahoittelen. Luulin hetken jo ymmärtäväni.
Katso, Lisa. Huomisen murtolukukoe.
Osoittajaluvut saat ilmaiseksi, mutta nimittäjistä joudut maksamaan.
En halua likaisia lukujasi.
Vai niin, neiti Huijander. Pidänkö sinut listalla mukana?
Ei, en ole koskaan ennen huijannut. Enkä enää koskaan huijaa.
Toivon melkein, että olisin jäänyt kiinni.
Lisa Simpson heti rehtorin kansliaan-
-keskustelemaan eilisen kokeen tuloksista.
Emme sitten koskaan tavanneet.
Kuulin juuri epätavallisia uutisia koskien-
-sitä ennätyksellistä kiitettävä plus plus plus -arvosanaasi.
Olen yllättynyt ja surullinen.
Ei, en surullinen. Mikä se sana on?
-Aivan, ilahtunut. -Mitä?
Minulla on ilo kertoa, että arvosanasi nosti koko koulun suoritustason-
-minimivaatimusten tasolle.
Nyt saamme taas perusapurahaa.
Se on suurin kunnia, jonka tämä koulu on koskaan saanut.
Ja se on sinun ansiotasi.
Sitoutumisesi oppimiseen on suuntaa näyttävä majakka...
Lopettakaa, minä huijasin.
Huijasin, huijasin, huijasin, huijasin.
-Mitä yrität sanoa, Lisa? -Minä huijasin.
Huijasit? Voi hyvä luoja. Miksei neiti Hoover kertonut minulle?
Hän ei tiedä. Te olette ainoa, joka tietää.
No, sitten voitaisiin sanoa-
-että ehkä meillä ei olekaan ongelmaa.
Mutta minä tein väärin.
Niin todellakin teit. Mutta kunhan hoidamme asian-
-kypsästi ja ennen kaikkea hiljaisesti-
-niin saamme yhä sen avustusrahan.
Kylläpä pelästytit minut.
Emme saa ottaa sitä rahaa. Se on likaista.
Älä sotke rahaa tähän. Ei ole rahan vika, että huijasit.
Rahaa on jo alettu kuluttamaan. Katsos uutta tulostaulua.
Hyökkäykseen.
Opettelen nappien käyttöä.
Jos te ette suostu paljastamaan tätä, niin minun on mentävä-
-ylitarkastaja Chalmersin puheille.
Skinner, olen pöyristynyt, että salasit tämän minulta.
Sinun piti soittaa heti kun uusi tulostaulu saapuu.
-Soittaako se Hyökkäykseen? -Kyllä vain.
Ette voi pitää tulostaulua sillä ette voi pitää rahojanne.
Koska minä huijasin.
Käydäänpä kävelyllä, Lisa.
Kävelymusiikkia, Seymour.
Voi luoja, mikä sotku.
Ei ihme, että tämä koulu listattiin kerran-
-koko Missourin ränsistyneimmäksi kouluksi.
Siksi se suljettiin ja siirrettiin tänne tiili kerrallaan.
Katso ympärillesi, Lisa. Rahalla saisi paljon hyvää aikaan.
Eivätkö nuoret ansaitsisi tuohon oikean pallon?
Voisimme ostaa oikeita alkuainetauluja-
-näiden Oscar Mayer -mainostuotteiden sijaan.
Kuka osaa kertoa, mikä on makkariumin atomipaino?
Herkullisuus?
Oikein. Olisin hyväksynyt myös naposteltavuuden.
Ja ensimmäistä kertaa saimme tietokoneen tietokoneluokkaan.
Hei, Lisa. Hei, ylitarvitsija Chalmers.
-Minä opin. -Hienoa, Ralph.
Huippuyksilö, ei ole Colecoa parempaa.
Kai tilaatte monta? Pyydän. Tarvitsen tämän tilauksen.
En tiedä. En ole varma, voimmeko pitää tätäkään.
-Se riippuu Lisasta. -Mitä sanot, Lisa?
Säilytätkö salaisuutemme koulun ja luokkatovereidesi hyväksi?
Ja eihän unohdeta Giliä? Verokarhu kolkuttaa jo ovella.
Ei kai minulla ole vaihtoehtoa.
Luojan kiitos. Puhutaanpa ruostesuojasta.
Nämä Colecot ruostuvat silmänräpäyksessä.
Suu kiinni, Gil. Kaupat ensin, kaupat ensin.
Rauhoitu, emme keitä sinua. Nauti päivästä täällä rannalla.
Katsos, siinä on sinulle leikkikaveri.
Hei, ei sinun tarvitse sietää tuollaista.
-Mikä sinua vaivaa? -Ei arkuus ole hänen vikansa.
-Joku on hellinyt häntä liikaa. -En minä. Halusin syödä sen.
Anteeksi, mutta äiti on yleisin.
Minulla on koulu, joka opettaa tällaisia hummereita.
Painotamme kovaa rakkautta. Päivittäisiä rutiineja jne.
Emme lähetä hummeria mihinkään sisäoppilaitokseen.
Ymmärrän, on vaikea luopua. Kertokaahan.
Olisiko teillä pikkurahaa?
Avustuksen luovuttaa-
-koulutusrahastojen legenda, osavaltion ylitarkastaja Adkins.
Kiitos. Olen täällä kunnioittamassa tyttöä-
-jonka ennennäkemätön koetulos oli aivan omaa luokkaansa.
Lisa.
Kiitos.
Tiedän, että tämä valtava shekki on tärkeä teille kaikille.
Mutta vielä tärkeämpää on totuus.
Koulutushan on totuuden etsintää.
Ei ole. ÄIkää kuunnelko. Hän on tullut hulluksi.
Totuus on, ettemme ansaitse näitä rahoja.
Enkä minä ansaitse aplodeja. Huijasin kokeessa.
Hetkinen. Miksi syytätte tyttöä?
Kuinka moni voi sanoa, ettei ole ikinä huijannut?
Vaimojanne tai miehiänne?
Tunnustaminen vaati rohkeutta. Meillä Kanadassa rohkeus palkitaan.
Saatte siis pitää apurahanne.
Ja annetaan rohkealle tytölle kunnon aplodit.
Voi kulta, olen ylpeä sinusta. Sait parhaan arvosanan.
-Mutta äiti... -Parhaan arvosanan.
Selvä, Lisa lähti.
Paikoillenne, ihmiset.
Hitsi. Näytteleminen on hankalaa. Menen vaunulleni.
Vanha kunnon Lisa. Arvasin, että hänen omatuntonsa ei kestäisi.
Valmiina. Oikea ylitarkastaja saapui juuri.
Tämä apuraha takaa sähkölampun joka luokkaan-
-ja laajakulmatelevision opettajainhuoneeseen.
Missä on se tyttö, jonka ansiota tämä kaikki on?
Missä on Lisa Simpson?
Tulehan tänne, Lisa.
Katsokaa nyt. Viisas ja vaatimaton.
Minun pitää lähteä. Eivät nämä shekit itsestään liiku.
Ihmiset, antakaahan aplodit aidolle ylitarkastajalle.
Idiootti.
Tiedän viinakaupan, missä voimme lunastaa tämän heti.
Tuon arvosanan todella ansaitsin.
Kuka jätti nämä mutaiset jäljet lattialle?
Anteeksi, Marge. Nipistelijä likaantui takapihan leikeissä.
Mutta ei hätää. Laitoin hänet kuumaan kylpyyn.
-Mikä tuoksuu näin hyvältä? -Niinpä.
Nipistelijä? Voi ei, Nipistelijä!
Onpa hyvää.
Annatko voita.
Aiotko syödä sen kokonaan?
Niin Nipistelijä olisi halunnut.
Suloinen Nipistelijäni.
Et tunne enää kipua, poika.
Voi luoja, kun on hyvää.
Kunpa Nipistelijäkin olisi täällä.
Voi, Nipistelijä.